Николай Лилиев
Вървя смирен, вървя самин…

chitanka.info

ВЪРВЯ смирен, вървя самин,

в душата лъха утрин свежа,

и там просторът странносин

разстила свойта светла мрежа.

Избиват огнени следи

в страна мечтана, непозната,

и хороводи от звезди

бележат път в далечината.

Вървя, а таен глас трепти:

— Какви цветя, какви съзвучия,

какви несбъднати мечти

в незнайна песен ще заключиш?

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

Лого на Моята библиотека
http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.